Urheilu ei ole oma saareke

Urheilu on haluttu nähdä erilliseksi saarekkeeksi muusta yhteiskunnasta – ikään  kuin urheilu eläisi omalla pyhällä alueellaan. Käsitykset ovat kuitenkin muuttuneet, ja varsinkin huippu-urheilu koetaan tänä päivänä osana politiikkaa niin kansallisesti kuin kansainvälisestikin.
   Tästä esimerkkinä on tänä päivänä Valko-Venäjän tilanne, jossa maan presidentti Lukashenko pyrkii ratsastamaan urheilulla oman diktatuurisen asemansa säilyttämiseksi. 
    Urheilu käy hyväksi keinoksi tällaisiin valtatarkoituksiin. Tästä on paljonkin esimerkkejä viime vuosikymmeniltä, ja niistä karmeimpana on Berliinin olympialaiset 1936, joihin Saksan valtakunnankansleri Adolf Hitler toi esille rotuoppinsa ja kansallissosialistiset aatteensa, jotka myöhemmin koituivat miljoonien ihmisten kuolemaksi ja kärsimykseksi toisessa maailmansodassa.
   On suurta ironiaa muistaa noista Berliinin kisoista, kun isäntämaan valtiojohtajan päähän ei mahtunut, että kisojen paras urheilija oli musta – Jesse Owens neljällä kultamitalillaan pikajuoksussa ja pituushypyssä.
   Urheilu ei todellakaan voi olla ulkopuolella muun yhteiskunnan, kun se on kasvanut myös  suureksi taloudelliseksi mahdiksi maailmalla. Suuret rahat liikkuvat jopa itsensä olympialipun alla, kun seuraavien kisojen isäntäkaupunkeja valitaan.
   Pienillä mailla ei ole enää  näille markkinoille asiaa – ei Suomellakaan. Me voimme kuitenkin ylpeänä muistella omia vuoden 1952 kisojamme, jotka muistetaan muuallakin  maailmalla ”viimeisinä oikeina olympialaisina”. 

                                                         ***
Urheilullekin kuuluu, ainakin pitäisi kuulua, oma vastuu tekemisistään ja toiminnastaan.  Ja tällä hetkellä tuo vastuu kohdistuu suhtautumiseen ensi vuoden jääkiekon MM-kisoihin. Niiden isäntänä on juuri Valko-Venäjä. Sen sekavaa tilannetta on erityisesti  Suomen Jääkiekkoliiton seurattava ja arvioitava, osallistummeko näihin Lukashenkon kisoihin, vai pidämmekö tärkeämpänä antaa tukemme Valko-Venäjän kansalle sen pyrkimyksiin päästä vapauteen diktatuurin ikeestä.
   Valko-Venäjän kansa näin haluaa. Haluammeko me myös Suomen kansana ja sen urheilun edustajina?

RISTO HIRVONEN